Dragi concetățeni,
Partidul Noul Liberalism este singura autoritate din Columbia
care nu se teme de traficanții de droguri.
"Există trei modalități prin care traficanții de droguri...
- Încearcă să ocolească extrădarea." - încearcă să ocolească extrădarea
- "Mita..." - Mita...
"... intimidarea prin violență..."
intimidarea prin violență...
- "... și șantajul." - și șantajul!
- "O năpastă grea și înspăimântătoare." - O năpastă grea și înspăimântătoare.
Ce faci?
Mă sigur că înțelege discursul.
Tu l-ai scris, ar trebui să știi daca l-a înțeles.
Uite ce ți-am adus.
Ce-i asta?
Șosete curate. Mi le-a lăsat soția ta înainte să plecăm.
Ce face Galán?
E bine.
Mi-aș fi dorit să nu se axeze așa de mult pe extrădarea traficanților.
Mai sunt și alte aspecte pe care le-ar putea menționa.
Galán are ceva sânge-n vene.
Oamenii curajoși mor repede.
Atunci nu trebuie să-ți mai faci griji, nu-i așa?
Dă-mi șosetele.
Traducerea și adaptarea SunnyDays
În primul rând te scoatem din Bogotá.
- Bine. - În Cumaral e un orfelinat.
E în afara zonei de gherilă și departe de traficanți.
Și după aceea?
Îți facem rost de un pașaport.
Din altă țară, te putem cita ca martor in procesul împotriva lui Escobar.
Poate că tu ai fugit din țara ta, dar eu nu fug dintr-a mea.
Doar așa poți rămâne în viață.
De obicei te culci cu toți informatorii tăi?
Nu trebuie să ai grijă de mine.
Dacă te găsește Pablo Escobar... te va ucide dintr-o suflare.
Nu și dacă îl omor eu prima.
Da, e ca o bombă cu ceas.
Ea e singurul martor care ne poate ajuta să demonstrăm
că Escobar are legătură cu masacrul de la palat.
E greu s-o aduci să depună mărturie când se va preda columbienilor
și apoi va dispărea. Ești pregătit pentru așa ceva?
Nu.
Cu ce soluții vii tu, din moment ce pana acum n-avem niciuna.
O ținem ascunsă până se liniștesc apele
și îi oferim imunitate în schimbul unei declarații...
Vei obține imunitate și pentru noi?
Vom intra la pușcărie dacă suntem prinși cu femeia asta.
Păi data viitoare când soția ta mai decide să aducă acasă o bombă cu ceas umană,
ce-ar fi să ți-o înmâneze ție?
Ți-o tragi cu ea?
Dacă mă culc cu o comunistă?
Categoric așa ceva ar fi împotriva principiilor americane.
Titrari.scenefz.net
Există vreo informație care să susțină teoria Agenției Anti Drog
conform căreia Escobar se află în spatele incidentului de la Palatul de Justiție?
Nu, dnă.
Agent Peńa susține că are un informator care poate depune mărturie în acest sens,
însă nu l-a prezentat până acum.
Din câte stiu eu, doar două persoane știu asta.
Una dintre ele este Elisa Alvaro, iubita lui Alejandro Ayala.
Cealaltă persoană este Ernesto Sobrino,
un preot radical care a adăpostit fugari comuniști în comuna din Los Altos.
Una dintre aceste persoane este informatorul tău?
Dnă ambasador, acestea informații provin din înregistrări neoficiale.
Am interceptat o discuție dintre traficanți.
Poftim? Ce traficanți?
- Părea să fie Pablo Escobar. - Suntem aproape siguri.
N-am... N-am putut să-mi dau seama.
Nu se auzea foarte bine. Sunau din Panama.
- Panama? - Știu că Galan va câștiga
și mai știu că el le va susține extrădarea,
așa că nu vor sta cu mâinile-n sân să aștepte să fie extrădați în Statele Unite.
Dnă ambasador, se spune că Manuel Noriega le
pune la dispoziție traficanților un port sigur
și posibil flote comerciale pentru marfa lor.
Își mută afacerile cu droguri în Panama?
E absurd, Peńa. Mă scuzați, dnă ambasador.
Pe de-o parte spui că Escobar e colaboratorul comuniștilor.
Acum îmi spui că e mână-n mână cu Manuel Noriega.
E una din două, fiule.
Dnă ambasador, în ultimele două decenii, Manuel Noriega ne-a ajutat
să luptăm contra comunismului în toată America Latină.
Mă simt profund jignit de orice încercare a Agenției Anti Drog de a-i păta reputația.
Nu m-am putut abține să nu râd.
Aripa dreaptă, aripa stângă...
Pentru Manuel Noriega, contau doar banii.
În perioada în care Bush era la conducerea CIA,
Noriega s-a prefăcut că îi urăște pe comuniști
astfel încât Statele Unite să ignore faptul că era implicat în traficul de droguri.
Când Noriega și-a dat seama că dacă trece de partea comuniștilor
poate face și mai mulți bani transportându-și
pe cale maritimă drogurile, a schimbat tabăra.
Așa că am invadat statul Panama, și l-am arestat pe Noriega."
Asta însă s-a întâmplat mai târziu.
Pentru moment, prietenul și aliatul de nădejde
pionul valoros de dreapta al CIA-ului
care lua bani de la Bush... și direct de la traficanți
Pablo a făcut praf jumătate din Curtea Suprema
columbiana pentru a obține extrădarea.
Iar acum, se oferea să achite datoria externă a Columbiei
în schimbul unui armistițiu.
Cred că îi era dor de casă.
Uită-te și tu la porcăria asta. Cheltuim milioane de dolari,
și nu putem să avem o masă decentă.
Ascultă, nu mâncarea e problema, ci Noriega.
Cu prima ocazie, o să ne vândă americanilor.
Stați liniștiți.
O dată ce ajungem la o înțelegere cu guvernul, ne vom întoarce acasă.
Plătim datoria externă a Columbiei în schimbul grațierii?
Mai degrabă mă duc să trăiesc în Spania.
Eu zic să ne întoarcem și să luptăm.
Nu, dle, nici gând. Războiul dăunează afacerilor.
Vom negocia cu ei așa cum a stabilit Pablo.
Gustavo, nimic din toate astea nu s-ar fi întâmplat
dacă n-am fi ucis politicieni și judecători.
Atunci spune-mi ce ar trebui să facem.
Vrei să stăm aici să ne plângem de milă?
Știi ce, Pablo?
Câteodată cred că îi omorî pe oamenii ăștia pentru că nu te primesc în rândul lor.
Ai face bine să-ți ții gura, dobitocule.
Guvernul columbian a refuzat oferta noastră de grațiere.
Așa că obișnuiți-vă cu mâncarea, dlor.
Nu e sigur că ne vom întoarce acasă.
Ne-au respins propunerea.
E posibil să mai rămânem aici.
Urăsc locul ăsta.
Putem merge în altă parte.
Am auzit că în Elveția e foarte frumos.
În Elveția suntem niște nimeni, Pablo.
La ce bun să ai toți banii din lume dacă nu te poți întoarce acasă?
Dacă ne întoarcem... va trebui să lupt.
Fă orice este nevoie, dragul meu.
Așa că, iată.
Decizia care urma să schimbe Columbia pentru totdeauna.
Conduci detașat în sondaje.
După părerea mea, rezultatul e deja stabilit.
Întrebarea mea este... de ce mai faci afaceri cu traficanții?
Vreau o țară pașnică.
Dacă n-o fac eu, atunci cine?
Îi pui la zid.
Port vesta antiglonț.
Mă tem că o vestă antiglonț...
nu e de-ajuns să ai viitorul asigurat.
Nu-ți face griji, prietene. Va exista un viitor.
Titrari.scenefz.net
Luis Carlos Galán a urcat pe scenă să-și țină discursul în Soacha pe 18 august,
în ciuda sfatului șefului său de campanie, César Gaviria.
Gloanțele i-au străpuns vesta și a murit în câteva minute.
Pentru scurt timp, a existat o speranță...
năruita apoi de glonțul unui asasin.
În semn de doliu și amintire pentru Galán, în fiecare
baracă de la țară s-a aprins câte o lumânare..
Iar în orașe, sute de oameni au ieșit în stradă într-un marș mut, un protest,
împotriva violenței traficanților.
O dată cu moartea lui Galán... s-a năruit și speranța unui viitor liniștit.
Să vorbim pe șleau, frate.
Galán e mort.
Tu ai pus să fie omorât, nu-i așa?
Te-ai ținut de cuvânt și l-ai omorât, nenorocitule.
- Vreau să plec acasă, Fabio. - Acasă?
De ce să mergem acasă? Ca să ne poată prinde?
Îndrugi tot felul de porcării despre parteneriat,
și după aceea faci asta pe cont propriu?
Galán era singura amenințare.
N-a mai rămas nimeni care să ne provoace.
Și tu știi de ce, Fabio.
Nimeni nu are curajul nostru.
Plecăm acasă.
Pablo avea dreptate.
Cine-ar fi avut curajul să-i ia locul lui Galán?
Aceea sinceritate unică.
Acum că poporul se ridică și cere să se facă dreptate,
mă rog la Dumnezeu că acest sacrificiu să fie în sfârșit
o motivație pentru societate să reacționeze și să fie unită...
să sprijine guvernul și instituțiile...
și să ceară o conducere mai eficientă,
una de neclintit în fața atacurilor, deturnărilor,
sau oricăror alte forme de violență.
Tatăl meu, Luis Carlos Galán,
va rămâne în amintire pentru trezirea conștiinței poporului columbian
asupra pericolului reprezentat de traficanții de droguri.
Gloanțele acelui criminal... nu vor pune capăt muncii începute de tatăl meu.
El a fost doborât, iar altcineva îi va lua locul.
Vreau să-i comunic dlui César Gaviria...
în numele poporului columbian și al familiei mele...
că îi încredințăm idealurile tatălui meu și că poate conta pe sprijinul nostru...
să devină președintele de care țara are nevoie.
Dle César Gaviria, salvați Columbia!
Gaviria! Gaviria! Gaviria!
Dl César Gaviria... nouă speranță a Columbiei.
Dacă ar fi adoptat poziția lui Galán în privința
extrădării, traficanții ar fi declarat război.
Dacă n-ar fi făcut-o, țara ar fi devenit un stat de traficanți.
Telefonul!
Lasă să intre mesageria.
Mesageria e plină.
Mi-aș dori să nu mai sune.
Sunt prietenii tăi. Sună ca să-ți ofere sprijin.
Sau opinii cu privire la ce ar trebui să fac.
De ce nu poți candida fără să fie nevoie să susții extrădarea?
- Eu am scris acele discursuri. - Da...
dar măcar crezi în ele?
Nu știu în ce cred.
Nu vreau că traficanții să aibă mână liberă.
Dar nu-mi doresc nici implicarea Statelor Unite în treburile noastre interne.
Atunci nu spune nimic.
Doar așa poți rămâne în viață.
Domnilor.
Fernando, înveselește-te. Bea ceva.
Plecăm acasă!
- Cum te simți? - Bine, dragostea mea.
Tu?
Dă-mi și mie.
Ai cerut o margarita, nu?
Ia să vedem.
- Nemernicule, e bună. - Nu-i așa?
Mulțumesc. Ascultă, am o întrebare.
De ce ne întoarcem?
Intrăm într-un mare rahat.
Calmează-te, frate.
Spania e prea departe să ne apere interesele.
Acasă, avem șanse mai mari să-l influențăm pe Pablo.
Trebuie să fim prin preajmă. Calmează-te.
Chiar nu înțelegi?
Se simte în largul lui doar când e în conflict.
Ne duce ca pe niște vite la tăiere.
Cum merge treaba?
Nenorocitul de Noriega ne taxează cu o avere, dar avem 175 de tone la Miami.
Gacha începe să livreze în Los Angeles.
Știi ce contează cel mai mult pentru afacerea noastră, Pablo?
Trebuie că situația să rămână calmă în țară. Știi la ce mă refer?
Desigur.
Ar fi trebuit să te consulți cu mine în privința lui Galán.
Ai fi încercat să să mă oprești.
Da.
Asta aș fi făcut.
Pierdem bani din cauza acestei porcării.
Mă asculți?
Privește acele creste, Gustavo.
Voi muri... înainte să părăsesc iarăși Colombia.
Ce se-ntâmplă, Carrillo?
Îți mulțumesc că ai venit.
Am auzit că s-au întors traficanții din Panama.
Să-nțeleg că-ți exersezi engleza cu mine?
Oamenii ăștia sunt în două tabere, iar dacă vorbim în spaniolă,
informațiile ar putea ajunge la Pablo.
Am început să monitorizez toate convorbirile lui Pablo.
Linii telefonice prin satelit, linii telefonice terestre, tot ce vrei.
Am o grămadă de înregistrări,
dar în ultima lună n-am reușit să aflu mare lucru.
Probabil din cauză că mi-am interceptat proprii oameni
în timp ce le furnizau informații traficanților.
Așa că trebuie să încep să-i supraveghez.
I-am ascultat când le spuneau iubitelor că le este teamă...
plângându-se mamelor când unul dintre oamenii lor era împușcat.
Însă câteodată... îi mai aud și cum împărtășesc secrete cu Pablo.
Șefii tăi știu ce faci?
Nici eu n-am încredere în ei.
Majoritatea oamenilor mei sunt de-acolo,
din locul în care pot ajunge cu ușurință la mama ta, la mătușa, verișoară.
Cum să lupt... când soldații mei deja lucrează pentru Escobar?
Trebuie să fie din Medellín?
Da.
În mod clar cel mai mult îmi place cea roșie.
Serios?
Eu prefer gri-ul.
Roșul e culoarea partidului,
te face mai... sociabil și mai apropiat de popor.
E important.
Oare ce ar fi ales Luis Carlos?
Cred că ar trebui să angajăm un consultant de imagine.
Trebuie să te facem mai atractiv pentru tineri, să-ți dăm o înfățișare mai modernă.
Acum îmi dai și sfaturi de imagine publică?
Nu mă gândesc decât la sondaje.
În fine...
Galán avea o grămadă de profesioniști în preajmă,
dar în care dintre ei putea avea încredere?
Știi foarte bine că poți avea încredere în mine, da?
Atunci ce alegi, roșu sau gri?
Înainte să moară, Luis Carlos mi-a spus ceva.
"Va exista un viitor."
Acum să vedem despre ce fel de viitor este vorba.
Am lucrat împreună în minister.
Simplul fapt că el candidează la președinție
îți arată cât de trista e starea internă a țării.
Trebuie să știu de partea cui este.
Săptămâna viitoare are conferința de presă cu ziariștii străini.
Cu siguranță îl vor întreba în ce tabără se situează.
Nu-ți face griji, Pablo. Va fi ușor de influențat.
- Nu, nu sunt de acord. - De ce?
I-am luat la un moment dau un interviu, pe vremea când era consultant economic.
L-am găsit în parcare, în Renault-ul lui vechi,
mânca mere dintr-o pungă și citea cărți despre reforma economică.
Urma să depună o declarație în cabinetul miniștrilor și voia să fie pregătit.
E un șoarece de bibliotecă, nu un lider.
- Nu... Nu... - Nu, nu, nu, nu înțelegi ce vreau să spun.
- Nu. - Nu e oligarh.
E un om simplu.
Ca și tine, a muncit pentru tot ce are.
Trebuie să fii atent cu oamenii de genul ăsta.
Vreau să transmiți un mesaj.
Am făcut mulți bani.
Trebuie să stabilim dacă rămânem alături de Pablo... sau mergem pe drumul nostru?
Ar trebui să vorbim cu prietenii noștri din sud.
Nu, nu. Nu e vremea. Nu.
Cum spui tu.
Ai văzut-o pe Marina?
Mi-a spus că merge să-și cumpere ceva.
Doar știi cum e sora ta.
Expedițiile ei la cumpărături durează săptămâni.
N-ai idee cât de tare te doream când eram în Panama.
- Serios? - Da.
Se vedea că mă dorești.
- Vino aici, iubito. - Ești foarte răbdător.
Bineînțeles.
Erau acolo toți oamenii tăi, frații tăi...
Frații mei mă scot din sărite.
- Știi ce? - Ce?
Pot să se ducă dracu.
Dacă vor, pot să se ducă să trăiască în Spania...
dar tu rămâi aici cu mine.
Să nu ne mai ascundem.
Deloc.
În regulă.
Cum rămâne cu soția mea?
Roagă-l pe Pablo să ne facă un serviciu.
Așa cum s-a ocupat de Galán, se poate ocupa și de soția ta.
Ești...
foarte malefică pentru o fetișcană.
Ai evoluat de-a lungul carierei, Fernando.
De la ministru un cadrul guvernului, ai ajuns mâna dreaptă a lui Pablo Escobar.
Presupun că ești plătit mai bine.
N-o fac pentru bani.
Ce țară își trimite proprii cetățeni în sicrie de fier în Statele Unite?
Vă înțeleg confuzia.
Dacă susții ideea, ești perceput ca marioneta
Statelor Unite și e posibil să nu câștigi alegerile.
Dacă n-o susții, îi superi pe americani...
și ești criticat de ziariști că ești complicele traficanților.
César, mă gândeam că mi-ar plăcea să fac o emisiunea pentru campania ta.
Ar fi o onoare pentru mine și amândoi am avea de câștigat.
Ce idee minunată.
Chiar nu vă e rușine, nu?
- Cum puteți dormi noaptea? - César, nu trebuie să reacționezi așa.
Dacă Luis ar fi fost la fel de isteț ca dvs,
probabil ar fi putut evita tragedia aia oribilă.
Am fi trăit în pace.
Ușor.
Ieșiți.
Citiți scrisoarea lui Pablo.
Poate pentru dvs vă exista un viitor.
Tocmai l-au ridicat pe preotul ăla comunist, Părintele Sobrino.
O să vorbească și când o va face sper că voi
băieții ăștia de la Anti Drog veți înțelege
ce e important în partea asta de lume.
Ce-ar fi să ne faci tu un rezumat?
Vreau că spun că traficanții, așa rai cum sunt, vă vor banii.
Comuniștii vor tot.
Nu știu cum ești tu, Peńa, dar mie... mie îmi place să am chestii.
Exact.
Frumos discurs, Lou.
- Foarte... iluminator. - Da.
Preotul ăsta...?
Dacă se afla că era informatorul tău și că l-ai protejat...
o să m-asigur că ai făcut-o cu un motiv.
Peńa trebuia să găsească o cale să facă rost de acte false pentru Elisa.
Așa c-a făcut ce știa mai bine.
E o situația tristă și complicată
în care ești implicat tu și o frumoasă localnica.
Ți-ai făcut unghiile. Ți se potrivește culoarea, Colleen.
- Ce vrei, Javier? - E simplu.
Am nevoie de semnătura ta... aici.
Vrei să creez un act de identitate?
- Cine este femeia asta? - Tot ce vreau e să
ocolești niște proceduri birocratice idioate
și să ajuți pe cineva să rămână în viață.
Chiar crezi că ți-aș fi cerut s-o faci dacă nu era vorba de ceva important?
Ea e informatoarea mea.
Ea ar putea să ne-ajute să doborâm tot cartelul Medellín,
deci, Colleen, de partea cui ești?
Vere ce s-a întâmplat?
Unde ești?
- La birou. - La birou?
Da.
Chiar erai acolo?
E ciudat...
pentru că am sunat la birou și mi-au spus că ai lipsit toată ziua.
Nu știu la ce birou ai sunat, dar eu am fost acolo.
Au pus poprire pe tot, Pablo. Toate conturile...
Știam că va apărea o reacție după incidentul cu Galán, nu?
Da.
Calmează-te, Gustavo.
Calmează-te pentru că totul se va liniști mai târziu.
Ce faci? Vrei să murim amândoi?
- Ți-e frică de moarte? - Nu. Ție?
- Dezamorseaz-o. - Unde ai fost?
Dezamorseaz-o, Pablo.
Am zis s-o dezamorsezi, Pablo!
Ești de partea mea sau nu?
Când n-am fost alături de tine?
De la bun început, am fost noi doi.
Nu pot s-o fac fără tine.
Îmi pui loialitatea la îndoială, Pablo?
Nu.
Însă am mari dubii în privința clanului Ochoas.
Gaviria a citit scrisoarea lui Pablo.
Cuvintele erau foarte simple.
Promitea pace dacă și traficanții erau lăsați în pace...
iar dacă nu ar fi fost așa... promisese să dezlănțuie un război total.
Din interceptările lui, Carrillo știa că se apropie furtuna.
Pablo devenise obsesia și totodată sarcina lui de muncă.
Ajunsese să-i recunoască vocea lui Pablo,
să știe cu cine se culca, ce-i plăcea să mănânce,
gusturile în materie de artă, preferința pentru așternuturile de mătase,
și ce muzica îi plăcea să asculte.
Când îl auzi pe înregistrări,
părea că ar face orice pentru soția lui.
Oare însă ea știa cu câtă ușurință le ordona subalternilor să ucidă?
Și-a dat seama că Pablo vorbea codat.
E timpul să lăsăm selecția naturală să-și urmeze cursul.
"Vitele" erau judecătorii sau politicienii care susțineau extrădarea.
Deci am înscris un gol?
Exact, reporterul.
Asigură-te că înscriem un gol și în poarta lui.
"Un gol" reprezenta un asasinat plănuit.
Haide, haide.
Dacă vorbeai împotriva lui, erai un om mort.
- Lista se mărea în fiecare săptămână.
Guillermo Cano, editorul ziarului El Espectador,
și reporterul lui, Luis Camacho.
Jaime Rodríguez, fostul șef al
detașamentului antidrog înainte de Carrillo.
Asasinatele veneau pe bandă rulantă.
Pentru Carrillo, războiul începuse deja.
Însă nu putea avea încredere în soldații lui.
Sunteți conștient că pot pune capăt carierei dvs militare?
- Nu-mi pasă. - Poftim?
Horacio... nu renunța.
Întotdeauna ai fost promotorul persecuției lui Pablo Escobar.
Așa ne arăți recunoștința pentru tot ce-am făcut?
Operațiunea asta poate fi un eșec înainte să înceapă.
N-am venit aici să mă distrez.
Ministrul Apărării
îți va da crezare în privința dovezilor pe care le-am găsit la vila Nápoles.
Așa că... dacă vei demisiona, eu n-o să dau bine deloc.
Asta vrei să faci? Asta îți dorești?
Horacio... îți amintești când eram cadeți,
Nu ne-am gândit niciodată că vom fi chemați la
cârmă celei mai importante unități a țării.
Horacio, în calitate de prieten... îți cer să te gândești.
Rodrigo, nici măcar nu știu pe cine plătește Pablo.
Ar putea fi oricare dintre noi trei.
- Horacio, te rog. - Mi-am riscat familia.
Dacă va fi război, am nevoie de instrumentele corespunzătoare.
În regulă.
Perfect.
Spune-mi de ce ai nevoie.
De oameni incoruptibili.
Așa au luat ființă Unitățile speciale de căutare și capturare a lui Pablo Escobar.
Titrari.scenefz.net
Nu doar Carrillo recruta soldați.
Golanule. Ești bine?
- Sigur. - Vino-ncoa.
Quica și Poison puneau puști să le livreze pachete.
Atâta vreme cât nu se uitau la conținutul pachetelor,
însemna că pot avea încredere în ei să livreze orice de la cocaină până la...
ei bine, orice altceva.
Ce faci, fiule?
- Ce mai faci? - Bine.
Trebuie să-i facem felul acelui nenorocit.
Carrillo e polițist. Întotdeauna o să poți mitui un polițist.
- Am încercat, crede-mă. - Atunci oferă-i mai mult.
Sau ți-l pot împrumuta pe Navegante. O să facă orice-i cer.
Așa este.
Ori acceptă banii, ori moare. Așa trebuie să-l abordăm pe nenorocitul ăla.
Apropo, primesc un transport de arme.
Pistoale uzi, grenade...
Dacă aș face rost de o armă nucleară... Dar pentru
moment duc negocieri pentru o rachetă blestemată.
- O rachetă? În niciun caz. - Da.
Șefule.
E vorba de cocaină capturată acum câteva zile,
de către agenții antidrog,
într-un parc aflat peste drum de Casă Alba..
Mesajul nostru către cartelurile de droguri este următorul:
s-au schimbat regulile.
Vorbește prostii, nu?
Fumează și el porcărie din asta. Garantez.
Nenorocitul.
Dna Quiroga mi-a spus că vecinii din cartier au votat.
Vor să ne mutăm de-aici.
Suntem păziți 24 de ore din 24.
Tocmai asta îi sperie.
Vino.
N-o sa fie mereu așa, scumpa mea.
- Rodrigo. - Bună, Horacio.
- E totul în regulă? - Putem vorbi?
Desigur. Intră.
Vreau să discutăm despre oamenii incoruptibili.
Te ascult.
Am fost trimis să-ți spun că dacă pui capăt tuturor operațiunilor tale,
vei primi șase milioane.
Horacio... vorbim de dolari americani, nu de pesos.
Cine te-a trimis?
Cred că-ți dai seama despre cine e vorba.
Spune-mi numele.
Știi cine.
Spune-mi numele, Rodrigo.
Escobar.
Nu mă privi așa, Horacio. Am ținut întotdeauna la tine.
Îți fac sugestia asta pentru a te scuti pe tine și pe familia ta de un mare necaz.
Omul ăsta e peste tot.
Mă mir că nu te-a omorât deja.
Ieși.
Horacio, te rog...
Horacio...
Ai grijă.
Conduceam spre biserică.
Eram cu amicul meu, John. Îmi era cavaler de onoare.
Eram în întârziere.
Era o zi caniculară, afară erau 100 de grade.
Sunt sigur că toți nuntașii erau leșinați de căldură.
Dintr-o dată, am oprit mașina.
Te rog nu-mi spune că ai părăsit-o la altar.
Nu știu dacă a reușit să ajungă la altar.
Ai scutit-o de o viață de coșmar.
Da, m-a iertat în cele din urmă.
S-a căsătorit cu un agent de bursă din Dallas.
Cred că Randy îl cheamă...
Crede-mă, îi e mai bine așa.
Dacă Părintele Sobrino va vorbi?
O să vorbească.
Era și timpul, Navegante.
Scuze c-am întârziat. N-am putut veni mai devreme.
Ce ai aflat?
În noaptea asta, Gacha pleacă la Cartagena.
Vă pot ajuta să-l prindeți.
Ai spus că ai informații. N-ai zis nimic de Gacha.
Cred că asta-i ziua voastră norocoasă.
- Ce-l motivează pe informator? - Ar putea fi vorba de bani.
Recompensa pentru Gacha e de 1 milion de dolari.
Aș spune că-i o motivație destul de bună.
Dacă nu-l prindem, își va petrece toată viața fugind de dintr-un loc în altul.
- Altceva se-ntâmplă cu tipul ăsta. - Merită să riscăm.
Peńa, tu pleci la Cartagena. Doar în calitate de observator.
Dacă e posibil, aș dori să-l prindeți viu.
Murphy rămâne în Bogotá.
În seara asta, are loc conferința de presă a lui Gaviria,
și vreau să fiu sigură că apuca să spună tot ce are de gând să spună.
Da, dnă.
Aveți o rochie frumoasă, dnă ambasador.
Haide, Părinte. Da. Vorbește!
Mai vrei?
Nu! Te rog, nu, ajunge!
Destul!
E numai al tău acum. E pregătit să vorbească.
Părinte...
cum a scăpat Elisa Alvaro?
A plecat cu americanca.
Soția lui Murphy.
Pur și simplu nu înțeleg. Cum ai ajuns să ai legături cu comuniștii?
Ai cunoscut vreodată un comunist?
Da, am întâlnit o comunistă... și m-a mințit.
Eu nu sunt comunistă, Connie.
Eu lupt împotriva sărăciei, corupției, nedreptății și lăcomiei.
Insă cred că americanii nu se confruntă cu aceeași problemă.
Nu?
Nu-i același lucru.
Mi-aș fi dorit să fii sinceră cu mine.
Îmi cer scuze.
Poate ar trebui să plec.
Nu poți pleca pur și simplu. Dacă te vor găsi, te vor ucide.
M-am îndrăgostit de un bărbat... un bărbat bun.
Sperăm că fac un lucru bun.
În schimb, am fost implicată în altceva... ceva mult mai violent.
Da, și mie mi s-a întâmplat la fel.
Ne vedem când ajung acasă.
Poftim, actul de identitate al Elisei.
- Ce să fac cu asta? - Du-o la Cumaral.
Persoana mea de contact de acolo a fost de acord s-o ascundă.
Iar tu pleci la Cartagena?
Nu pot să cred porcăria asta.
- Cine-a făcut asta? - Frate, ce sugerezi să facem?
Să ne-aruncăm pe fereastră?
Uite ce-i...
- E importantă. - Pentru cine?
Pentru noi.
Eu am grijă de Elisa... tu ai face bine să-l prinzi dracu pe Gacha.
În sfârșit avem o întâlnire romantică.
A trecut multă vreme de când n-am mai stat singuri.
Doar noi doi și... garda noastră de corp.
E că în tinerețe când tatăl tău ne supraveghea.
- Tata te adoră. - Da, cum să nu.
Garcia...
Alo? Da.
Da.
Dar e totul în regulă?
În regulă.
Ana?
Ana!
E un pui de vrabie... a intrat în casă...
Îl ajut să iasă.
Ce e?
Au încercat să-l asasineze...
pe colonelul Carrillo.
A murit cineva?
Unul dintre oamenii lui.
N-aș vrea să fiu
în locul tău în aceste momente.
Vreau să știi că te consider foarte curajos.
Nu sunt curajos. Nu așa cum era Galán.
Frică te ține în viață.
Asta n-a înțeles niciunul dintre ei.
Îți voi sprijini toate deciziile.
S-a spus că nimic nu-i dă mai mult curaj celui ce se teme...
decât frica altuia.
Luis Carlos Galán a luat o decizie care l-a costat viața.
Acum, venise rândul lui Gaviria.
Bine ați venit, reprezentați ai presei americane.
În această seară, am plăcerea
să vi-l prezint pe candidatul César Gaviria.
De multă vreme politica guvernului nostru...
constă în tratarea cetățenilor în mod egal, din punct de vedere legal.
Așadar...
columbienii spun că...
Dumnezeu ne-a dăruit un tărâm atât de frumos...
încât era nedrept pentru restul popoarelor.
Pentru a echilibra balanța...
Dumnezeu a populat pământul... cu o specie de oameni răi.
Cele mai mari impedimente în calea unui viitor liber și fără constrângeri
sunt violenta și teroarea care în prezent ne acaparează patria iubită.
Violenta instigată de acești oameni răi...
va fi adusă în fața justiției...
în numele bunei-cuviințe...
și a memoriei celui care a fost Luis Carlos Galán.
Îi vom extrăda.
Această decizie... nu a izvorât din frică.
A izvorât dintr-o judecată clară...
eliberată de norul terorii care ne înconjoară
și ne obstrucționează vederea.
În aceste vremuri tulburi, nu le pot spune columbienilor decât atât:
Va exista un viitor.
Vă mulțumesc.
Alo?
Te crezi șmecher?
Ar trebui să-ți schimbi telefonul prin satelit.
Cu cine vorbesc?
Mama ta e în Rionegro cu grăsanul pe care-l numești fiu.
Iar soția ta a fost azi la ora 11 la Carrera, cumpăra haine.
Nenorocitule crezi că...
Ce, crezi că dacă ești polițist mi-e frică de tine?
Poponarule, știi unde mi-e familia, dar și eu știu unde-i a ta.
- Să nu uiți asta. - Împuțit nenorocit.
De ce nu primești și tu bani ca toți ceilalți?
Ți-aș fi putut asigura un trai regesc. Dar acum, ia ghicește?
A venit vremea să-ți ucid tatăl, mama copii, toată familia,
și cred că ești suficient de isteț să-ți dai seama
că-i supraveghez pe fiecare în parte, nenorocitule.
Nu toată lumea e de vânzare, Pablo.
Ascunde-te cât vrei, te voi găsi.
Nu știu când...
dar te voi găsi.
Iar când te voi găsi...
- Te voi ucide. - Eu te voi ucide
și-ți voi ucide toată familia, nenorocitule!
Să fie război atunci.
Traducerea și adaptarea SunnyDays